A to si představte barák, do kterého můžete vstoupit předem, zadem, přes garáže + ještě tam jsou vnitřní dveře od garáží dovnitř, atd. Zpočátku stačil jeden klíč, ale pak kdosi prosadil, že je potřeba to rozdělit, takže to nahradily různé klíče, v počtu pěti.
Což o to, můžete je mít na jednom kroužku (pro ajťáky: to je něco jako password manager
;oD ) - jen trochu žerou systémové prostředky (zatěžují kapsu).
Pak následovala fáze očipování dveří, čímž se elegantně snížil počet potřebných klíčů na dva plus čip. Zároveň ale bezpečnostní oddělení
(v osobě zvědavé sousedky důchodového věku) protlačilo u managementu (výbor SVJ), že přístupy budou přísně zónové, takže do garáží smí pouze ten, kdo tam má auto, a podobně. Že se tím dětem prodlouží cesta ze školy zhruba o půl kilometru obcházení baráku není relevantní.
Zároveň je omezen počet těchto klíčů na počet členů domácnosti nad 6 let - takže menší děti mohou domů pouze v doprovodu rodičů a pokud potřebujete dát klíč babičce či ošetřovatelské službě, musíte to složitě vypapírovat
a periodicky zdůvodňovat.
Ono to bezpečáché peklo
občas uteče z prostředí firem a jejich IT až do fyzického světa domů a domovnic. ;o(
Ale poměrně dobře to ilustruje, že často jsou ta opatření zaváděna nikoliv, protože jsou potřebná, ale protože to lze
. (A snadno se to vynucuje.)