Bezpečnost se v praxi odsouvá na vedlejší kolej. Nevím jak v benešovské nemocnici.
Vím ale, že když se zákazníkovi předloží bezpečnostní koncept, protočí se mu panenky z ceny, co bude představovat úprava všech "doposud dobře fungujících" systémů. Zákazníci žijí v přesvědčení, že když je patnáct let nepotkal průšvih, tak dalších patnáct let je zase nepotká - tak proč vytahovat bubáky.
Málokdo je ochotný si naprojektovat havarijní stavy, náklady s jejich řešením, sankce a reputační rizika. Přitom pojistku na auto nebo nemovitost považují za samozřejmou.
Do hry vstupuje také fenomén sociální lenosti: na to přeci máme dodavatele, který za to ručí. Dodavatel ručí za prd, maximálně dá slevu na svoje služby, ale škody nezahladí.