Tak to si nechám vysvětlit. Míří na mě nožem ze vzdálenosti 2m. Jaká je přiměřená obrana? A kdy? Je to už ohrožení, nebo ještě ne? A kdy bude?
Aha, Vy chcete přesná pravidla. Nový věk procesů a pravidel. ... To přeci musíte umět usoudit. Nemáte co mít zbraň, když jste si neosvojil právě to určování hranic. ... Nicméně, ze dvou metrů je to už velmi bezprostřední útok, tam už nemáte prakticky žádnou reakční dobu k dispozici. Pokud však vystřelíte, soud bude přihlížet i k tomu, jestli jste sám nepřispěl k eskalaci problému, jestli jste neměl přiměřeně reagovat dřív, než jste se dostal do situace, kdy už nezbývalo vystřelit (provokace, krok směrem k tomu druhému apod.). Vaší prvotní povinností je předcházet situacím, kdy jde o zdraví. Majetek (i ten Váš) je až na druhém místě.
Jasně, zabíjet po záminkou obrany není cesta. Ale se zodpovědností na obě strany nesouhlasím
Jenže jedno implikuje druhé. Kdyby neexistovala povinnost i pro bránící se stranu, bylo by to lehce zneužitelné. (Upadl mi na kudlu - a pak ještě osmkrát).
Podle mě je však chyba nejdříve obviňovat poškozeného, místo vyřešení viníka. Pouze můj názor.
Jenže to jsou dva oddělené případy, v podstatě spolu nijak nesouvisející, i když vyplynuly ze společné prvotní události. Jinak ty případy se oba opravdu vyšetřují souběžně, jen u jednoho bylo možné dospět až k rozsudku dřív. U druhého, jestli správně chápu, chybí to hlavní: kdo je podezřelý.
A když policie nefunguje, co mám dělat? Nechat to plavat? Řeším, jak můžu, i když možná opatrněji, než majitel notebooku.
1. Vy těžko víte, jestli Policie nefunguje. Možná funguje, ale nenašla dostatečně přesvědčivé důkazy, aby mohla konat další kroky (předat jako přestupek, nebo státnímu zástupci). Důvodem může např. být, že o pár fotek později uviděli, jak ty stěrače zase vrací. S tím se Vám Policie nebude svěřovat.
2. Vy máte možnost, jako poškozený, podat stížnost na závěry Policie. Dokonce máte možnost žalovat v civilním řízení sám.
3. Možná jen Policie nekonala podle představ poškozeného "dost rychle".
4. Tím, že se zachováte svévolně, tak společenský marasmus jen zesílíte. Vím, že se Vám zdá, že naopak spravedlnosti pomáháte - ale není to pravda.
Jde mi o základní princip, že agresor nese rizika.
Ano, ale to předpokládáte, že každý agresor jedná uvědoměle, po zralé úvaze, má plné duševní schopnosti a měl možnost posoudit rizika. Co třeba cizinec, který neumí přečíst český nápis s varováním? Co třeba dvanáctiletý kluk, který neumí vyhodnotit rizika? Co třeba mírně duševně zaostalý člověk, kterého někdo vyhecoval? Co třeba osoba v nejvyšší nouzi, starý člověk tři dny bloudící v lese, který najde chatu a potřebuje se najíst a napít? To všechno jsou opravdu agresoři, které máte na mysli?
Vždy si může zloděj stěžovat, že neměl u sebe brýle a tak nedokázal varovný text přečíst. To je ta absurdita.
Ne, to není absurdita, ale realita. Někdo Vám jde ukrást věci za pár (desítek) tisíc, a za to ho "odsoudíte" k smrti? Mluvím o tom samostřílu. Zabít v pořádku je, nebo není? A zostudit na internetu je, nebo není? Myslím, že právě tady vidíte to posuzování přiměřenosti.