Víš, ono je to celé podstatně komplikovanější a zamotanější, než jaké o tom máš představy. Vím, že to jsou ty "všeobecně známé" věci, jenže právě když se člověk zahloubá více, tak zjistí, že ono toho spousta není tak, jak nám paní učitelka vyprávěla ve škole nebo jak to ukazují v televizi. Navíc Češi mají tu nevýhodu, že to celé posuzují příliš ze svého pohledu, že se nedokáží povznést, odnárodnit se alespoň na vědecké úrovni a pokoušet se uvažovat logicky, racionálně z pohledu jiných států.
Abych trochu naznačil, protože jinak by k tomu bylo třeba mnohem více prostoru, tak Francie s tím stejně nic dělat nemohla. 13. září ministr Bonnet francouzskou vládu informoval, že stav její armády je takový, že v současné době neexistuje možnost, jak Německo vojensky eliminovat a jak pomoci Československu. A Francie na této pomoci měla opravdu eminentní zájem, protože Československo byl především její projekt. Spojenecká smlouva mezi Francií, ČSR a SSSR vznikla z francouzského popudu, podmíněnost pomoci jednomu státu pomocí obou zbývajících současně si vymínil Beneš. Ale realita byla zkrátka taková, že nebyla možnost. A velkou roli v tom sehrálo i tradiční anglo-francouzské nepřátelství, kdy Velká Británie dělala vše proto, aby francouzskou mocenskou politiku ve Střední Evropě zhatila. Že Německo bylo v roce 1938 v tom stavu připravenosti na válku, v jakém bylo, je především zásluhou Velké Británie, jejímž cílem bylo oslabení Francie a využití Německa jako hráze proti SSSR. Že mezi nimi jsou jakési dočasné pseudostátečky sice věděla, ale proč by ji to mělo trápit. Velká Británie stejně nepatřila k zemím nakloněným vzniku ČSR, argumentujíc destabilisací Střední Evropy takovou fragmentací někdejší říše. V čemž měla mimochodem pravdu, od roku 1918 na našem území žádná státní struktura nepřežila déle než 40 let, což je zatraceně málo. Anglie vždycky chápala a dodnes chápe Střední Evropu jako hráz proti východu - a aby ta hráz mohla plnit svůj účel, tak musí být pevná. Proto její snaha o silné Německo, o zachování Rakouska apod.
Když to shrneme, tak karty byly rozdány dávno před rokem 1938, dokonce dávno před rokem 1933 a z tohoto pohledu se vývoj událostí jeví velice přirozený a logický: VB nikdy neměla důvod a vůli podporovat ČSR, Francie nikdy neměla možnost pomoci ČSR.
P.S.: Ještě pár zajímavostí, o kterých se běžně nezmiňuje: Sám Daladier obětování Československa považoval za zradu a ve vládě hlasoval proti. Chamberlain se vyjádřil v tom smyslu, že kdyby býval byl v opozici, byl by se vyjadřovat stejně jako Churchill - a věří tomu, že i naopak. Narozdíl od ostatních států, jež považují Mnichovskou dohodu za neplatnou od samého počátku (ex tunc), VB ji dodnes považuje za uzavřenou v souladu s mezinárodním právem, ale porušenou a tím zneplatněnou ze strany Německa až 15. března 1939. Od tohoto okamžiku Chamberlain uznal, že to nebylo správné řešení, a stal se duchovním otcem myšlenky odsunu etnických Němců jakožto destabilisačních elementů z jiných států. Odsun Němců se nakonec i přes sovětský nesouhlas (rozpor s marxistickým internacionalismem) stal jednou z podmínek vítězných mocností a jednotlivé státy neměly na výběr, zda ho provedou nebo ne.